Nordisk+språkpolitikk

// Skrevet av Håvar Marsteen, Vegard Elverhaug, Thomas Storbakk, Mathisen og Morten Nordahl Vik //

Språkpolitikken i Norden er stadig under utvikling, spesielt i forhold til språkpolitiske utfordringer som påvirkning fra engelsk og i møte med det flerkulturelle samfunnet og minoritetsspråk. Det finnes både likheter og forskjeller mellom de nordiske landene. Her er tre nordiske land sammenlignet.

Det norske språket er et viktig grunnlag for både demokratiet og kulturarven. Språkrådet påpeker at domenetap er den største trusselen mot det norske språket, og et viktig botemiddel er at vi må være parallellspråklige. Samtidig slår Språkrådet fast at norsk skal være det offisielle norske språket, uten at det truer minoritetsspråkenes plass og funksjon (Jansson, Kristoffersen, Krogh, & Michelsen, 2008, s. 232).

Den islandske stat fører en omfattende språkpolitikk. Ved å ansette mennesker som skal omforme fremmedord til islandske ord, sikrer den islandske stat at den originale grammatikken og uttalen blir bevart. Samtidig jobbes det for å sikre at språket utvikler seg i samsvar med samfunnsutviklinga, slik at språket kan overleve i et moderne samfunn (Jansson mfl., 2008, s. 232).

Den svenske regjeringens språkpolitikk baserer seg på noen få grunnprinsipper. Disse grunnprinsippene omhandler blant annet at svensk skal være hovedspråk i Sverige og at alle skal ha mulighet, om de ønsker, til å lære seg svensk. Det finnes seks offisielle minoritetsspråk: finsk, meänkieli, samisk, jiddisch, romani chib og svensk tegnspråk (Jansson mfl., 2008, s. 232).

Både den norske og svenske språkpolitikken legger til grunn at det skal være ett hovedspråk, men at dette ikke skal komme på bekostning av minoritetsspråkene. Island har få nasjonale minoriteter og er derfor i mindre grad et flerkulturelt samfunn. Dette gjenspeiles i språkpolitikken der man ønsker å verne om språkkulturen. Dette gjøres ved for eksempel bruk av språksmeder som har som oppgave å gjøre fremmedord om til islandske ord. Med andre ord er det tydelig at selv om landene har forskjeller i språkpolitikk, jobber alle for å beholde et offisielt språk (Jansson mfl., 2008, s. 232).

// Skrevet 30.01.2012 //

Kilder
Benthe Kolberg Jansson, Kristian E. Kristoffersen, Jannik Krogh, & Per Arne Michelsen. (2008). //Tema vg3// (2. utg.). Oslo: Det norske samlaget.

Bilde: Cooler Insights: A Wordsmith’s Manifesto. (udatert). Hentet januar 25, 2012, fra http://coolinsights.blogspot.com/2011/10/wordsmiths-manifesto.html